Страхування від нещасного випадку

Нарахування та сплата внесків
Платники внесків.
Внески сплачуються страхувальниками. Страхувальниками є
роботодавці. Роботодавцем є власник підприємства чи
уповноважений ним орган. Таким чином, фактично платником
внесків є юридична особа.
Об’єкт нарахування внесків.
Об’єкт (база) нарахування внесків — фактичні витрати на оплату
праці найманих робітників, що підлягають обкладанню
прибутковим податком. До складу витрат на оплату праці
включаються основна й додаткова заробітна плата, інші
заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі у
натуральній формі. Перелік таких виплат встановлено
Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженою
наказом Мінстату України від 11.05.95 р. № 323. Слід
урахувати, що страхові внески нараховуються й утримуються із
сум, що не перевищують максимальної величини, з якої
стягуються внески, встановленої Кабінетом Міністрів України.
Динаміку зміни максимальної суми наведено нижче.
Розмір
внесків. Розмір страхового внеску залежить від класу
професійного ризику виробництва, до якого відноситься
підприємство, та розміру страхового тарифу. Класифікацію
галузей економіки та видів робіт із професійного ризику
виробництва наведено в додатку до Порядку визначення страхових
тарифів для підприємств, установ та організацій на
загальнообов’язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
13.09.2000 р. № 1423. В основу класифікації професійного
ризику покладено Загальний класифікатор галузей народного
господарства. Клас професійного ризику встановлюється Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України (далі — Фонд), про що
страхувальнику повідомляється у Свідоцтві, яке видається при
реєстрації в органах Фонду або у разі зміни розміру внесків.

Термін сплати. Страхові внески сплачуються в день
одержання роботодавцями (тобто підприємствами) у банках коштів
на оплату праці. У разі виплати з готівкового виторгу чи
натуроплатою платник зобов’язаний не пізніше наступного дня
після здійснення виплати надати в установу банку платіжне
доручення.
У разі виплати заборгованості із заробітної
плати, що виникла до дати набрання чинності Законом України
від 23.09.99 р. № 1105-XIV «Про загальнообов’язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що спричинили втрату
працездатності» (далі — Закон № 1105-XIV) (до 01.04.2001 р.),
страхові внески не сплачуються.

Страхові виплати
Виникнення права на виплату.
Страхові виплати провадяться застрахованим особам при настанні
страхового випадку. Страховим випадком є нещасний випадок чи
професійне захворювання.

Нещасний випадок

Нещасний випадок — це обмежена в часі подія чи
раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора
або середовища, що сталися в процесі виконання ним трудових
обов’язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров’ю або
настала смерть. Перелік обставин, за яких настає страховий
випадок, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від
21.08.2001 р. № 1094. До нього, зокрема, відносяться:

виконання трудових (посадових) обов’язків, у тому числі у
відрядженні;
перебування на робочому місці, на території
підприємства чи в іншому місці роботи протягом робочого дня
починаючи з моменту приходу на підприємство до виходу, або за
дорученням роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у
вихідні та святкові дні;
впорядкування знарядь
виробництва, засобів захисту, одягу перед початком роботи та
після її закінчення, виконання заходів особистої гігієни;

проїзд на роботу чи з роботи на транспортному засобі
підприємства, іншого підприємства, наданого за розпорядженням
роботодавця;
використання власного автотранспорту в
інтересах підприємства відповідно до встановленого порядку;

ліквідація аварій, пожеж, наслідків стихійного лиха на
об’єктах підприємства;
прямування до об’єкта
обслуговування, між об’єктами за дорученням роботодавця;

прямування до місця відрядження та у зворотному напрямку.

Це, звісно, не повний перелік. В окремих випадках за
наявності підстави Фонд може визнати страховим нещасний
випадок, що стався за обставин, не визначених у переліку.

Документальне оформлення нещасного випадку. Кожен нещасний
випадок підлягає розслідуванню. Розслідування нещасного
випадку здійснюється відповідною комісією. Комісія створюється
з працівників підприємства, за винятком керівника робіт, який
відповідає за охорону праці на місці, де стався нещасний
випадок. Очолює її начальник або фахівець служби охорони
праці. У разі нещасного випадку з імовірністю настання
інвалідності в комісію повинен бути включений представник
виконавчої дирекції Фонду. Результати розслідування комісії
фіксуються в актах, форми яких затверджено вищезазначеною
постановою Кабінету Міністрів України. Нещасний випадок на
підприємстві підлягає реєстрації в Журналі реєстрації
потерпілих від нещасних випадків. Термін зберігання актів
становить 45 років. При ліквідації підприємств вони підлягають
здачі до Державного архіву.
Ступінь втрати працездатності
встановлюється медико-соціальною експертною комісією (МСЕК).
Діяльність МСЕК регулюється Положенням про медико-соціальну
експертну комісію та Порядком організації проведення
медико-соціальної експертизи втрати працездатності. МСЕК
складає висновок, який направляється до Фонду. Для призначення
допомоги потерпілий повинен подати у Фонд заяву за
встановленою формою та додати до неї:
акт розслідування
нещасного випадку;
довідку про заробітну плату, видану
бухгалтерією підприємства;
копію трудової книжки, завірену
роботодавцем чи нотаріусом.
Рішення про призначення
допомоги має бути прийнято Фондом протягом десяти днів.

Виплата допомоги. У разі нещасного випадку здійснюються
такі виплати:
оплата тимчасової непрацездатності, що
настала внаслідок нещасного випадку, на підставі листка
непрацездатності;
одноразова допомога;
щомісячна
грошова компенсація відповідної частини втраченого заробітку;

пенсія по інвалідності.
Виплата допомоги на підставі
листка непрацездатності здійснюється підприємством. Перші
п’ять днів виплачуються за рахунок коштів підприємства, із
шостого дня непрацездатності — за рахунок коштів Фонду.
Перерахування внесків здійснюється в сумі різниці між сумою
нарахованих внесків та сумою допомоги, нарахованої за рахунок
коштів Фонду. Всі інші виплати провадяться за рахунок коштів
Фонду в повному обсязі.
Фондом здійснюються й інші види
виплат. Повний їх перелік встановлено ст. 21 Закону № 1105-XIV
та п. 1 його Заключних положень.

Професійне
захворювання
Професійне захворювання — це
захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності
застрахованої особи та зумовлено виключно чи переважно впливом
шкідливих речовин i визначених видів робіт та інших факторів,
пов’язаних з роботою. Перелік професійних захворювань
затверджено постановою Кабінету Міністрів України від
08.11.2000 р. № 1662 «Про затвердження переліку професійних
захворювань».
Порядок розслідування професійних
захворювань відрізняється від розслідування нещасних випадків.
При повторному виявленні захворювання, включеного в Перелік,
на тому самому робочому місці захворювання цього працівника
відносять до професійних. При первинному виявленні хронічного
захворювання чи отруєння проводиться розслідування.

Допомога призначається Фондом на підставі висновків МСЕК.
Страхові виплати аналогічні виплатам, що здійснюються у разі
нещасного випадку на виробництві.

Бухгалтерський
облік розрахунків з Фондом
Для розрахунків за
страхуванням Планом рахунків установлено рахунок 65
«Розрахунки за страхуванням». Оскільки окремого субрахунку для
розрахунків з Фондом не встановлено, підприємства
запроваджують його самостійно. Здебільшого це субрахунок 656
«Зі страхування від нещасного випадку». Нарахування внесків
відображається по дебету рахунку відповідних витрат. При
обліку із застосуванням рахунків класу 9 — це рахунки 23
«Виробництво», 91 «Загальновиробничі витрати», 92
«Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 949 «Інші
витрати операційної діяльності». При обліку із застосуванням
рахунків класу 8 — це окремий субрахунок рахунку 82
«Відрахування на соціальні заходи» (наприклад, субрахунок 824
«Відрахування на соціальне страхування від нещасних
випадків»). Цей субрахунок також Планом рахунків не
передбачено, тому підприємство запроваджує його самостійно.

Бухгалтерські записи з нарахування внесків, їх сплати та з
нарахування допомоги у зв’язку з тимчасовою непрацездатністю у
разі нещасного випадку на виробництві наведено нижче.
Кореспонденцію наведено із застосуванням рахунків класу 8
«Витрати за елементами».

Лариса ЦЕРЕТЕЛІ
аудиторська фірма «Міраж», м.
Запоріжжя